Procházet otázky :: SZZ na MFF UK

#

- Hlavní strana
- Okruhy
- Projít
- Stáhnout
- Co je potřeba
- Chci přispět
- Kredity

Hledat:

## Prohlížení státnicových textů

### Základní dvě architektury počítačů

Von Neumannova

- Počítač se skládá z řídící jednotky, ALU, paměti a I/O jednotek
- Štruktúra počítača sa nemení typom úlohy (tj. počítač je programovaný obsahem paměti).
- Program se nejprve zavede do paměti, z ní se postupně popořadě vybírají instrukce (a následující krok závisí na předchozím), pořadí lze změnit instrukcemi skoku.
- Do jedné paměti, dělené na buňky stejné velikosti, se ukládají i zpracovávaná data. Data jsou reprezentovaná binárně.
- V každém okamžiku je vykonávána jen jedna činnost. Je to architektura SISD (viz Flynnova taxonomie).

Je pevně daná instrukční sada. Strojová instrukce obsahuje operační znak, který určuje druh operace, počet parametrů atd., a operandovú část - umístnění jednotlivých operandů. Vykonat jednu instrukci znamená:

- (fetch) načítať inštrukciu z pamäti do procesoru
- (decode) zistiť o akú inštrukciu ide
- (load) pripraviť zdrojové operandy
- (execute) vykonať operáciu
- (store) uloziť cieľové operandy

Při vykonávání programu jsou potřebné různé registry - nejdůležitější jsou: PC (Program Counter, obsahuje adresu následující instrukce), IR (Instruction Register, adresa právě vykonávané instrukce), SP (Stack Pointer, ukazatel na vrchol zásobníku), MAR (memory access register - adresa do operační paměti), MBR (memory buffer register, dáta čítána/zapisována do paměti).

Struktura jednoprocesorového počítače podle Von Neumanna:

Harvardská

Vytvořena až po Von Neumannově, liší se hlavně tím, že program se ukládá do jiné paměti než data (tzn. jsou 2 druhy paměti - instrukcí a dat). Příklady jsou DSP procesory a mikrokontrolery (např. AVR od Atmelu, a PIC - mají paměť na program a data a RISC instrukční sadu; výhoda oddělených pamětí je, že můžou mít různou bitovou hloubku - 8 bitové data, ale 12-, 14- či 16- bitové instrukce (např. ARM musí občas použít více než jednou instrukci na zpracování obsahu plné velikosti)).

Oproti Von Neumannově nehrozí nebezpečí přepsání programu sebou samým, ale kvůli většímu počtu paměťových sběrnic je náročnější na výrobu. Paměť navíc nelze dělit podle potřeby (rozdělení je už dané).